Velika je borba na ledu i obe ekipe se bore za pak.
Rezultat je tesan, ali Ledeni Vukovi vode. Pak je izbačen iz trećine.
ZUBIĆ VILA
I evo ih!
Koji udarac! -Ajmo momci, koristite telo!
Rašˇirite ih. -Rafton leti preko leda.
Puca! Dobra obrana Granta.
Kakav udarac!
Ledeni Vukovi su zakucani!
Ovo je poznata melodija, Džime.
Trener poziva velikog beka, Dereka Tompsona.
I evo Zubić vile!
Potraži tamni dres i udari ga!
Kakav je ovo udarac!
Moj zub! O, Bože, moj zub!
I Zubić vila, Derek Tompson, udara ponovo.
Ne možeš podneti zub! To je zub, celi zub i ništa osim zuba!
Zaklinjem se zubu!
Otvori vrata za Zubić vilu.
Kazna za br 14, Dereka Tompsona, 5 minuta za nabijanje na ogradu.
Ko je Zubić vila? Jesam li ja... Ja sam Zubić vila!
Prestanite, prestanite.
Ne, nisam uplašen, igram hokej. Izađemo tamo, zabavimo se i vidimo šta bude.
Šta se ovde događa? -Hej, Tompsone, dođi ovamo.
Upoznaj budućnost naše ekipe. -A, novi dečko.
Neće biti tu dugo, Kingsi će ga ukrasti,
ali dok je tu, tvoj posao je da ga čuvaš na ledu.
Drugo nije važno. Mik!
Derek Tompson, ovo je Mik Doneli naš centar u prvoj liniji.
Doneli, ovo je Tompson tvoj telohranitelj.
Kako si? -Dobrodošao u hokej.
Je li danas utakmica veterana? Nisam znao da ti još igraš.
Bio sam tvoj veliki obožavalac.
Dobro, vidimo se kasnije.
Gdine Tompson! Zubić vilo!
Može li autogram? -Naravno.
Kako se zoveš? -Gejb.
Ja sam treći po golovima u mojoj ligi, i moja ekipa se bori za prvenstvo.
Fantastično. Super za tebe. -Jednog dana ću igrati hokej u prvoj ligi, baš kao vi nekad.
Puno se trudiš oko hokeja? -Da, treniram skoro svaki dan.
A ja ga vodim skoro svaki dan.
Koliko imaš godina? -Osam.
Dobro, znači imaš osam godina. I treći si po golovima iza dva osmogodišnjaka?
Jedan ima devet.
Pa, Gejb, vidiš, negde u ovoj državi ima sedmogodišnjak koji igra protiv 12-godišnjaka,
i boli je od njih. Ubija ih.
Požele da se bace pod mašinu za glačanje leda.
I ima hrpa takve dece u svakoj regiji.
I kad dođe vreme, ta deca će isplivati, i samo šačica njih će potpisati ugovor.
Recimo da dospeš u NHL.
Nećeš, ali recimo da hoćeš.
Recimo da dođeš direktno sa faksa.
I slava ti uzvrati, i dok kažeš udarac
pao si u nižu ligu sa slomljenim ramenom.
Smanji očekivanja.
Tako ćeš biti srećan.
Izvoli mali.
Želim ti se napiti krvi.
Šta? Šta gledaš? Čemu se smeješ?
Zašto se ne plašiš? -Jer je to pomfrit.
Ne smem jesti pomfrit, on je smrtonosan za vampire.
Umreću.
Imam ideju. -Ne mogu da pričam.
Još sam mrtav.
Mama, ispao mi je zub.
Čestitam. -Zubić vila će me posetiti večeras.
Sigurno. Da vidimo. Ti si tako velika devojka.
Ja sam Zubić vila.
Zar nisi rekao da si vampir? Imaš nedoslednosti u mitologiji.
Imam puno domaćeg. Mogu li da idem? -Da.
Mama, moraš ići da bi Derek mogao početi da nas čuva.
Ne još. Hoćeš li obući pidžamu?
Pitam se bi li pomoglo ako bi ti i Rendi imali vremena biti sami.
Može. Samo da ne moramo biti zajedno sami.
Rene je došla. Imaš kečapa.
Oh, Zubić vila... -Znaš šta, ja ću.
Obukla sam pidžamu! -Drakula se vratio!
Šta mislite o Doneliju? -Taj dečko je brz.
Mislim da je on novi Grecki. -Već ga volim kao davno izgubljenog brata.
Možemo li igrati? -Ti si na redu.
Malo sam kratak s novcem, ali ovaj potpis...
na kome piše Zubić vila, vredi na eBayu
$10 svaki, znači 10 ovih je 100 dolara.
Ne, ne. Moraš platiti. -Hej, to sam ja,
platiću.
Vraćam se odmah. -Uzeo je svoje karte.
Odustani da mi možemo igrati.
Hej, Derek, zar deca nemaju kasicu-prasicu ili tako nešto?
Stigla sam! -Zdravo lepotice.
Zdravo, momci!
Hoćeš li s nama na sok? Nema više soka ovde.
Malo sam umoran.
Mama, mama!
Šta je dušo? -Moj zub je nestao.
Zubić vila ga je odnela.
Ali nema novca. Vidi!
Pogledajmo malo, mora biti tu negde.
Vampir se vratio! -Nije trenutak za vampira.
Nema ga nigde!
Verovatno su ga odneli na procenu da vide koliko zub vredi.
Je li tako, Derek? -Da, tako to ide.
Ne, ne ide to tako! Staviš zub ispod jastuka...
Zubić vila doleti dok spavaš, uzme zub i ostavi dolar.
Gde je?
Reci mi kad da stanem, jer imam 5, 10, 20... -Derek!
Dobro, Tes, sad si velika devojka od 6 godina i moraš znati ovo...
Ne postoji nešto takvo...
Evo ga! -Kako je tu dospeo?
Verovatno si se okrenula u snu pa je pao na pod.
Zaboravio sam. Ljudi zaboravljaju.
Pa si došao na ideju da kažeš Tes da Zubić vila ne postoji?
Ma hajde, kako ja vidim, razlog za toliko nesrećnih ljudi je što svi misle: Šta ako?
Znači snovi su loši?
Jesu, ako vode nerealnim očekivanjima.
Ovo je smešno. -Znam.
Idem u krevet. -Karli.
Ti odlaziš.
Nemoj stvarati dramu. -Ja sam joj majka, ja joj mogu raspršiti snove, a ne ti.
Šta?
Poziv na sud, zbog neverovanja u vilu.
Šta?
Tompson, Derek Tompson? -Da, Bože, ja sam.
Jesi li ti Bože? -Ti si Tompson?
Ti si Bog? -Ne, ja sam tvoj socijalni radnik, Trejsi.
Šta je ovo?
Kako razočaravajuće. -Dođi, molim te.
Ne, hvala. Hvala! Vrlo hrišćanski.
Šta si to obukao? -Nemam pojma.
Šta ti nosiš? -Ko je ovaj tip?
Ubica snova. Ne volim te baš.
Šta sam uradio? Zašto sam ovde? Gde sam?
Niko ne voli takve kao ti, taj stav.
Kako se uvek pojavite tu i ponašate: Zašto sam tu? Zašto imam krila?
Imamo li problem?-Da, imamo problem. Pita imamo li problem?
Da, imamo problem jer si ti rekao. -Tako je.
Trejsi, jel tako? Imaš lepo žensko ime.
Ne smej se, nije smešno.
Ovo ti je drugi prekršaj, ne želiš dobiti treći. -A je li? Šta posle trećeg?
Četvrti prekršaj.
Sad ćemo ti srediti uniformu, pa ćemo te prijaviti i onda možeš početi da treniraš.
Treniram za šta? -Vi, gdine Tompson...
ćete provesti neko vreme kao Zubić vila.
Zubić vila.
Mičite se s puta!
Smirite se, nije opasan.
Jeste li svi u redu? -Jeste li vi vilinska patrola?
Trebaće više od 8 vila da obuzdaju čoveka od 120 kila.
Ovo je vrlo ponižavajuće.
Gde smo stali? -Upomoć! Probudite me! Imam noćnu moru.
Molim vas, pomozite! -Noćna mora tek počinje.
Želiš li šut za titulu? Osećaš se nesrećno?
Možda. Pridrži ove.
Ne vidim ništa bez njih. Ovo je bila glupa ideja.
Želiš li komad ovoga? Ja sam spreman.
Napravio si veliku grešku!
O, imaš čarobni štapić! Šta ćeš sad? Izvaditi zeca iz šešira?
Vilinska borba!
Daj mu. -Sad imam i ja jedan.
Sad ću te upoznati s braćom Hamer! Sledž i Džek.
Koga želiš da upoznaš?
Fantastično. Izgleda da si se zakačio s pogrešnom vilom.
Da vidimo taj čarobni štapić.
Zaboga, čarobni štapić. Nema ga više.
Šta se događa ovde?
Ja ću vam reći. -Zakačio se sa mnom.
Spominjao je braću Hamer. -Još ih možeš upoznati.
Dosta! Ponašate se kao vilenjaci.
On ima veliki problem s ponašanjem. -Znam ja kako se on ponaša.
Zdravo, gdine Tompson. -Zdravo.
Izvinjavam se zbog odela. Recesija.
Trejsi će se pobrinuti za to. -Da, naravno.
Vi ste krivi za širenje neverice.
Ubijanje snova, ubistvo mašte s predumišljajem.
Čekajte! Je li to zbog onoga s Tes?
Pardon, nisam završila priču. Deluje li kao da sam završila?
Ne znam. Svi ovde imaju britanski naglasak. -Opet si me prekinuo.
Zar ne izgledam dovoljno zvanično?
Ne razumem zašto policajce ili vatrogasce ne prekidaju.
Čim vidite krila svi maniri odmah nestanu.
Zar ne bi trebali poštovati nekog s krilima više nego nekog bez krila?
Nemate pojma za šta sam sposobna.
Mogla bih poleteti i uraditi nešto ludo.
Možda bljujem vatru. Ne znate.
Izvinjavam se na prekidu, nisam hteo.
Tako je bolje. Da biste vratili svoj dug čovečanstvu
odslužićete neko vreme kao Zubić vila.
Jedna sedmica je uobičajena kazna. Ali pošto vi imate drskosti
da se nazivate Zubić vilom,
i tako ismevate sve što mi značimo,
kažnjavam vas na dve sedmice.
Ne, ne. Nije pošteno.
Prekid. -Ponovo, neverovatno.
Odvedi ga. Pobrini se da dobije pravu uniformu ...
i odvedi ga u školu letenja. -Šta?
Prvo ćeš upoznati Džerija.
Izvinjavam se vilinska kumo. Imam još jedno pitanje.
Da li mi u ovoj suknjici guza izgleda veliko?
Da, ogromno.
Jaje na lice.
Dobro. -U redu, imaš mušku verziju.
Okreni se. -Da ti ja okrenem šaku po nosu?
Šta to znači? -To je pretnja.
Šta želiš reći? -Udariću te šakom po nosu.
Aha, sad mi je jasnije. -Šta je to?
To je jadno, ponašaš se kao dete.
Piletina je u redu. Ne mrzim tvoju piletinu.
Sviđa mi se piletina. Ne volim prsa.
Doći ću, zdravo. Nikad se nemoj oženiti vilenjakom.
Ubica snova.
Je li dobar osećaj lagati dete?
Nisam lagao. -Rekao si da nema Zubić vile.
Jesam. -Lagao si.
Oprosti. -I to je početak.
Dobro, ako želiš biti vila, moraš se pripremiti.
Iako...
Postoji tableta. Izvrsna tableta. Ako popiješ tu tabletu...
ništa od ovoga ne moraš raditi. -Stvarno?
Ne. Zezam te. Vidiš, verovao si mi i onda sam te razuverio.
Slobodno se ljuti na mene, nije me briga.
Dođi za Džerijem.
Evo ti torbica. Vodootporna, s mnogo pregrada.
Možeš puno toga staviti unutra. Shvataš?
Ovo...
Ovo je tvoj čarobni štapić. Detektor zuba, ometa radare.
Hvata radio Kaliente. Nemam pojma zašto.
Šta je to? -To je dugme za stvaranje magije.
Radi sve što poželiš, ali moraš verovati u to.
Tako da je beskoristan za ljude.
I ovo.
Ovo ne želiš da izgubiš. -Šta je to?
Izgleda kao adapter za iPod. -Pa, šta je to?
Adapter za iPod. -Čemu služi?
Za slušanje iPoda. Dobiješ ga uz iPod. Nisi tražio svoj besplatni iPod?
Nisam. Stvarno? -Ne. Zezam te.
Zašto to radiš? -Bolestan sam, neću još dugo živeti.
Zezaš? -Naravno da zezam.
Zašto bih rekao tako nešto neznancu? Ti lažeš decu.
Dođi, imamo posla.
Sprej za nevidljivost. Samo te druge vile mogu videti.
I ovo, veruj mi stari.
Pasta za smanjivanje. Staviš malo na jezik i smanjiš se na 15 cm.
Hoćemo li? Hajde, zajedno ćemo. Skočićemo jedan drugome na dlan.
Ne želim skakati na tvoj dlan. -Hajde, smanjimo se.
Nekad kad sam kod kuće sam sa ženom, uzmem duplu porciju,
umočim noge u mastilo i šetam po njoj dok spava.
Kad se probudi, cela je prekrivena malim otiscima stopala.
Kad me pita odakle to, ja kažem da nemam pojma.
Kad si oženjen dugo vremena, počneš raditi takve stvari.
Da vidimo šta još. Bombonu? Sam ih pravim.
Probaj jednu. Dobre su.
Hajde, probaj.
Izvrsne su.
Dobre su.
Bombone za lajanje, praktične su. -Za šta?
Za mačke, poštare, pse...
ili ako te hvata dete koje si lagao.
Koliko ti se puta moram izviniti? -Šest puta.
Oprosti, oprosti, oprosti... -Oprosti, šalio sam se.
Šta si mislio? Jesi li igrao godinama bez kacige?
Je li ti mozak u kazni? Imaš oči kao morski pas.
Samo mrtvije.
Terač mački. Ako ne voliš mačke dobro dođe.
Skoro sam zaboravio.
Ne miči se.
Moj najveći izum ikad.
Amnezijski prašak. Malo ga baciš i dete zaboravi zadnje dve sekunde.
Ma daj!
Tako to radi. -Šta tako radi?
Amnezijski prašak. Malo ga baciš i dete zaboravi zadnje dve sekunde.
Tako to radi. -Šta tako radi?
Amnezijski prašak. Malo ga baciš i dete zaboravi zadnje dve sekunde.
Tako to radi. -Šta tako radi?
Nikad mi neće dosaditi.
Ako želiš leteti, moraš verovati. Ali moraš i naučiti koristiti krila.
Znaš kako blesavo zvučiš?
Koji ti je ovo prijatelj hobit?
Ti ostani tu, OK? Učićeš od najboljeg.
Neka budala je rekla da je ovaj najbolji.
Ja neću moći leteti. Imam staru hokejašku povredu, povređeno krilo.
Ovo još nisam čuo. -Kako si?
Da pretvorim Hi-Mena u Petra Pana? -Nemoj da ti počnem pričati.
Šta je to? Vaše tajno rukovanje? Rekao sam da imam povređeno krilo.
Spusti me! -Je li to OK?
Sad ću raspaliti. -Spusti me.
Sad ćeš vežbati ILO.
Šta je to?
Izbegavanje letećih objekata.
Ja ću nešto baciti, a ti ćeš pokušati izbeći.
Bolje ti je da ne baciš...
Hoćeš ti, Trejsi?
Koncentriši se da ih izbegavaš.
Hajde! -Vimbldon!
To je bilo nisko.
Digni ruku i ponavljaj za mnom. Ja, kaži svoje ime.
Ja, Derek Tompson... -Zaklinjem se da ću podržavati i obavljati...
Zaklinjem se da ću podržavati i obavljati...
zadatke, odgovornosti i obaveze
Zubić vile.
Zubić vile!
Zubić vile. -I da neću piti i leteti.
Da neću piti i leteti?
Dobro, to je ozbiljno.
I da neću piti i leteti. -Dobrodošao!
Ove kupone možeš iskoristiti u vilinskom dućanu. -Možda mogu kupiti nalepnicu za auto.
Dobro, video sam, vile postoje. -Sad je kasno, kazna ti počinje sutra.
Ne, ne.
Ovo mora da se može odložiti, kao porotnička dužnost.
Možda se to vama zove vilinska dužnost. Trener mi sedi za vratom,
i moram se pomiriti s devojkom.
Opet prekidam?
Izvinjavam se. -Za svaki propušteni zadatak dobijaš još nedelju kazne.
Ako ne budeš obavljao dužnost ili nekome kažeš da si vila,
tvoje vreme se produžava zauvek. -Stvarno? Ja ne odlazim.
Zbogom, gdine Tompson. -Ne.
Oprosti.
Zašto?
Zbog onoga što sam rekao sinoć.
Kog dela?
Svakog dela kojim sam te uvredio.
Za sve što sam ikad rekao ili mislio.
I pre nego što sam te upoznao.
Hoćeš li ući? -O, da.
Provesti neko vreme nasamo s Rendijem.
Može. Samo da uzmem nešto iz kola.
Vraćam se odmah.
Ja i Rendi.
Nisam znao da znaš tako da sviraš. -Šta hoćeš?
Doneo sam ti poklon. Pogodi šta je. -Je li štene?
Ne, nije štene. To je jedna od mojih palica.
A sada sa potpisom
Zubić vile
je jako vredna.
Ostaviću je ovde.
Kladim se da osvajaš puno devojaka tom gitarom? -Prestani!
Isti si kao prethodni momci moje mame.
Praviš se dobar prema meni da bi je zadivio.
Ne, ja puno bolje izgledam od prethodnih momaka tvoje mame.
Daj da razbijemo led.
Ne, nestalo je.
Moram da nastavim sa vežbom.
A da dođeš kod mene kući? Izvadiću bubnjeve, ti donesi gitaru
i možemo svirati zajedno.
A da kažem mami da si kul,
a ti me ostaviš na miru? -Dogovoreno!
Nećeš verovati šta je Rendi rekao o tebi.
Da si prilično kul. -Pa i jesam.
Šta god radiš, uspeva. Zato nastavi.
IDEMO VEČERAS. ZOVI ME. T
Ko je T? -Nemam pojma.
A sad zatvori oči. Imam iznenađenje.
Stvarno?
Zatvori oči.
Je li moje iznenađenje visoko 1,90 m, sa smeđim očima?
Saznaćeš. -Obožavam iznenađenja.
Spremi se.
Znam da si ispred mene. -Drži oči zatvorene! -Dobro.
Sve je u redu, ne viri.
Treba mi svežeg vazduha, nije mi dobro.
Hoćeš da ja dođem? -Ne, možeš li mi doneti tabletu?
Gde su? -Na spratu, u kupatilu. Skroz gore.
O Bože.
Halo. -Ko je?
Ja sam, Trejsi. -Koji Trejsi?
Trejsi, tvoj socijalni radnik. Tvoj prvi zadatak je upravo zaspao.
Dođi brzo u Šelter kouv 663.
Mislio sam da je bio san? -Razmisli opet. -Derek?
Ne, ne. -Gde si?
U grmlju. Ne približavaj se, ako me vidiš
to će uništiti tvoj romantično mišljenje o meni.
Dušo, tako ti je loše.
Pretražila sam kupatilo i nisam našla.
Pogledaj ispod umivaonika. Daleko iza.
Ok.
Čuo si pravila, ne smeš propustiti zadatak.
A i ta će ti krila biti na leđima dok ne uzmeš zub.
Mogao bi nekad i počistiti!
Moje krilo.
Odlično obavljeno. -Ne mogu verovati da se ovo događa.
Da, događa se. Sad idi po zub.
Neću, idi ti. -To nije moj posao.
To nema smisla, ti si vila. Zašto ti ne uzmeš zub?
Zato jer nemam krila. Ja sam vilinski socijalni radnik.
Za to treba puno više odgovornosti.
Puno papirologije i koverti.
Znači kažeš da nisi dovoljno dobar. -Nisam to rekao.
I stavili su te iza pulta. -Ne, nego stola.
Dobro jesu. Ima mnogo diskriminacije zbog krila.
Vrlo smešno. Kako ćeš ući i uzeti zub?
Možda ću uleteti. -Ne, ozbiljno, kako ćeš?
Na krilima vetra. -Vrlo smešno. Kako ćeš to uraditi?
Koje krilo kuće ću prvo pogledati? -Želiš li još jednu nedelju?
Ne, ni minut. Šta predlažeš?
Ne mogu leteti. -Smanji se i uđi ispod vrata.
Samo se smanji i prođi ispod vrata. To bi svako uradio.
Pasta za smanjivanje
Boli li? -Nadam se.
Kako ću opet porasti? -Odmah počneš da rasteš. Traje oko sat vremena.
Neverovatno.
Pojedi. -Umukni.
Mmm, u Derekov stomačić.
Čekaj!
Sad nisi tako hrabar?
Ne, ne!
Sad nisam tako smešan?
U redu. -Pokaži mi malo poštovanja.
Pokazaću ti poštovanje kad porastem.
Doći ću i razvaliću ti nos.
Ne bi me trebao živcirati. -Je li to sve što možeš?
Uzmi pare.
Pažljivo, ne bacaj novac.
Moje krilo!
Novac je težak.
Mrzim ovo. Ne mogu da verujem. Moje krilo!
Ja sam Zubić vila.
Dušo, evo nas.
Jesi li dobro?
Šta je bilo dušo? -Video sam nešto.
Šta si video? -Malog čoveka.
Dobra maca. Nemoj me povrediti, maco.
Ja sam Zubić vila. Nestani!
Derek? -Karli?
Dođi da se mazimo. -Neću.
Šta? -Idem u krevet, još mi nije dobro.
Zvaću te kad budem veći, ovaj, bolje.
Zdravo ljubitelji hokeja, ja sam Stiv Livi...
javljam se iz Mičigena, iz dvorane Ledenih Vukova.
Večeras ćemo videti mogući istorijski debi 18-godišnjeg
Mik Donelija, koji po prvi put izlazi na led.
Naoštren za prvu utakmicu? -Da tata, super naoštren.
Još ova zadnja utakmica i idem odavde među prave igrače.
Dosta je moje ljubaznosti, ovo je moje kraljevstvo,
ja sam kralj, ti nisi ni princ.
Ti si samo mali dečak u helankama koji trči po terenu
na smešan način.
Mik Palica! Mik Palica!
Izgleda da si zbačen s prestola.
To je to! Zadnji minut utakmice,
Ledeni Vukovi vode s 2:1.
Mik Doneli je motivisan večeras.
Još se trudi da postigne het-trik.
Pak osvajaju Ruffnecks.
Brz udarac. -Dobra obrana.
Doneli hvata pak.
Koči i okreće se.
Gledaj kako leti!
Prolazi još jednog beka.
Prolazi preko terena.
Prolazi Ruffneckse kao da su lenje mazge.
Kruži oko gola. Traži slobodnog igrača.
Doneli se sklanja od ograde i prima pak.
Priprema se za udarac.
DETE JE ZASPALO NA KASL HAJTS 2631. -Ne sad.
Kakav udarac! Pao je.
Izgledalo je da će Tompson zaustaviti beka, ali je pao, niko ga nije dirnuo.
Tompsone, koštao si me het-trika i intervjua za ESPN.
Dolazi ovamo, želim pričati s tobom.
Šta radiš?
Izlazi napolje!
Ne sad, zauzet sam, nema autograma.
Dobro, sačekaću.
O čemu vi to pričate?
Šta on to nosi?
Nestanite! -Ne, ne.
Ili ćeš ti izaći ili mi ulazimo.
Jedan... -Prestanite.
Dva...
Tri!
Šta je bilo? Zašto kasniš?
Gde si bio? -Ne obraćaj mi se. -Zašto si mokar? -Ćuti.
Mrzim ovaj posao. -Kakav je to smrad?
Ne mogu disati.
Zdravo. -Zdravo.
Šta to... -Mama, kući sam.
Gde je dete?
Budi dobar, pokaži poštovanje. -Dobar....
Izašao sam iz WC-a, misliš da me briga?
Majko vilo, evo vaš zub.
Radite s njim šta god radite u svetu vila.
Prema vašem socijalnom radniku, niste baš prigrlili duh Zubić vile.
Stvarno? To moj socijalni radnik kaže? Zvao si je da joj to kažeš?
Moj socijalni radnik je ljubomoran na krila. -Nije istina.
Istina je. -Ja obožavam svoj posao.
Ti mrziš svoj posao. -Ja živim za njega.
Lažeš, mrziš ga. -Prestanite vas dvoje.
Pogledaj šta si učinio ovoj porodici.
Ko si ti? -Ko si ti? -Ne znam.
Jesam li ja kod kuće?
Nije smešno. -Jeste li videli psa? Kolike oči ima.
Preterao si. -Ko je vaš šef?
Ko je iznad vas? Gandi? Kome mogu podneti žalbu?
Imaš još jedan zadatak. -Još jedan? Šalite se?
Nekad je dupli posao.
Recite mi gde je zub da to obavim i odem kući.
Ne još. Čekaćeš dok dete zaspe.
Jedno dete zaspe popodne, drugo je budno celu noć.
Izvrstan čaj. -Dobar čaj?
Osvežava.
Zadatak odložen.
Kako si? Osećaš li se bolje?
Da, malo bolje. Hoćete doći gore?
Zdravo, Derek! Zdravo lepotice! -Moram te tražiti veliku uslugu,
Tes i ja smo dobile poziv u zadnji čas
na zabavu ulepšavanja.
Super. -Na zabavu ulepšavanja.
Pa sam mislila, kad se tako dobro slažete
da bi Rendi mogao malo biti kod tebe.
Da, naravno.
Super, odlično! Odužiću ti se.
Budi dobar. Zabavite se!
Divno!
Vidim da dobro živiš od hokeja.
Hoćeš ostati kod mene ili ćeš na ulepšavanje?
Super stvari? -Kako god.
Uzmi jednu i probaj kako zvuči.
Ne želim. -Hajde, probaj.
Molim te nemoj. -Hajde, probaj. Da vidimo kako zvuči.
Zvuči odlično. Ja idem da pogledam bubnjeve,
a u međuvremenu ti vežbaj, jer to zvuči super.
Zdravo, Rendi! -Zdravo. -Zvučiš prilično dobro.
Hvala!
Hoćeš li svirati na talent šou? -Keli?
Tu si. Zašto razgovaraš sa tim gubitnikom?
Ne budi kreten, Bene. -Tata čeka, moramo ići.
Ćao Rendi. -Ćao.
Ni ne pomišljaj da pričaš s njom. Shvataš, luzeru? -Ok.
Skloni ovo, jer nemaš pojma.
Šta to radiš s Rendijevom gitarom? -Nemam pojma.
Vrati mu je. -Dobro.
Sad se gubi odavde. Briši.
Sad si u nevolji. -Videćemo.
Vidim. Je li možeš nadjačati dva para?
Plati, pa ćemo videti.
Opa, veliki momak ulaže sve što ima.
I ja ću isto. Jer imam ful sa kraljevima i kečevima.
Boja. -Ne.
Da. Vidi sve moje smokije.
Dobar. Nemoj mi to utrljati.
Mogu li te pitati nešto?
U vezi s promenama na tvom telu, zar ne? -Šta?
Sve što se događa s tvojim telom je potpuno prirodno.
Ne, ćuti.
Ćuti!
Nisam te to hteo pitati.
Ni blizu tome. -Okej, dobro.
Obećaj da nećemo pričati o pubertetu.
Hvala Bogu! Veruj mi, ni ja ne želim pričati o tome.
O čemu je reč? Ozbiljno.
U školi imamo talent šou...
Mama misli da bih trebao učestvovati, ali
ja ne znam baš.
Možda bi trebao svirati. -Stvarno?
Da, bićeš odličan, čuo sam te kako sviraš.
Stvarno si dobar.
A i devojke vole gitariste.
Stigle smo! -Ovde smo.
Nemoj reći mami to o devojkama.
Zdravo momci, kako je prošlo?
Tvoj sin vara. -Nije istina.
Itekako vara, a ti izgledaš... -Prelepo.
Uzela si mi reč iz usta.
Jeste li gladni? Hoćemo izaći na večeru? -Super.
Gde ti je kaput?
Vi idite. -Je li neko povređen?
Ne na način da se morate brinuti.
Obe izgledate lepo, nazvaću te posle. Jako mi je žao.
Pasta za smanjivanje? -Ne, ne opet.
Amnezijski prašak? -Ne, ni to.
Letenje? -Loše krilo. Zaboravi.
I tvoj generator za sve svrhe ne radi.
Pokvaren je. -Evo ideje, pametnjakoviću.
Ne diraj moju torbu, moja je. Šta hoćeš?
Čarobni sprej za nevidljivost.
To je donekle otporno na idiote. -Znam to.
Inače ide na ovu stranu.
Kakvo iznenađenje. Ne radi! Samo smrdi.
Super. -Šteta što se skida.
Zemljotres! -Jesi li čula to? Jesam.
Duhovi!
Jesi li izgubljen? Možemo li ti pomoći?
Šta kažete na malo amnezijskog praška?
Gde sam? -Samo idi prema svetlu, prijatelju.
Prema belom svetlu.
Dobra kuca.
Nemoj me povrediti, kuco.
Šta je ovo? -Duga i očaravajuća priča.
Gde je zub?
Mogu li dobiti pomoć?
To bi bilo sve.
Ti si verovatno najgora Zubić vila ikad.
I usput, trebam još stvari. -Stvari?
Stvari. Čarobni prah, robu. Zovi Q-a. -Ne.
Nema više stvari. -Savršeno.
Imam još nedelju i po, kako ću to odraditi?
Oprosti, ali imamo jako malo novca.
Želiš li znati zašto? -Ne baš.
Zato jer deca više ne veruju u nas kao pre.
Nismo jedini. Isto je i jednorozima, patuljcima, zmajevima.
Svi ta odeljenja više ne postoje.
Ako se ovaj trend nastavi, neće više biti ni vila.
Decu više neće posećivati Zubić vile.
Nikad. -Nema poseta Zubić vile.
Pa šta?
Ti stvarno ne razumeš.
Zar ne vidiš da su dečje fantazije,
njihove sposobnosti da maštaju, važne.
To pokreće njihove duše.
To je osnova zbog koje mogu sanjati. -Snovi su loši. Loši su.
Beskorisni.
Završio si. -Za celu nedelju? -Ne, za večeras.
Osim ako ne želiš ostati na "vileokama". -Oh, moj...
Ne.
"Vileoke". Kao da karaoke nisu dovoljno loše.
Imam šta ti treba.
Šta je to? -Roba. Stvari.
Paket. Torba. Bomba. Ono.
Bum, tras. Specijalitet. Ružičasta dama. Mali bubnjar.
Ko si ti? -Zigi.
Možeš me zvati kako želiš. Zigman, Zigmajster...
Umukni. -Oni ne žele da uspeš.
Šta? -Razmisli.
Ako ne uspeš, dobiješ još kazne. To je kao dug na kreditnoj kartici,
Žele da plaćaš zauvek.
Da? -Stvarno želiš da igraš tu igru?
Pa... -1000 dolara. -Hiljadu dolara?
Zigi, ubijaš me. -Koliko želiš da ovo završi?
Primaš čekove?
O, Bože.
Ti me možeš videti?
Bolje da ovo upali. -Oh, ne. Šta je to?
Šta radiš?
Šta mi je Zigi dao?
Smirite se. -Policija?
Samo trebam zub. -Vanzemaljac mi je na tremu.
Ti si neverovatan.
Lili je ljuta jer je morala poslati drugu vilu da počisti tvoj nered.
Naučio sam lekciju. Ne kupuj robu na crnom tržištu.
Neću izdržati još dve nedelje bez nje. -Hoćeš, prijatelju.
Samo se predaj višoj sili. Idi polako.
Socijalni radnik odlučuje ko nas vidi, a ko ne.
Što bi znao, da si ikad obraćao pažnju na mene ili me slušao.
Ali ne.
Umukni. -Hej, prijatelju!
Stvarno bi trebao na odvikavanje.
Ako želiš daću ti letak. -Samo da znaš, kazna ti je povećana.
Još jedna nedelja. Bravo!
Super, baš ono što mi treba. -Ja mislim da ti baš treba, prijatelju.
Mogu ti dati novu opremu.
Ali pod jednim uslovom. Ponašaćeš se prema pravilima, prigrliti duh vile.
Slušati mene. -Dobro. Biću najbolja Zubić vila ikad.
Stalno me ostavljaš da bi se našao s ne znam kime,
a onda ne zoveš, i kad se napokon javiš,
to je zato da te izvučem iz zatvora.
Šta se događa s tobom?
Želim ti reći, ali ne mogu.
Zašto ne?
Jednostavno ne mogu.
Znam šta je. Ponašaš se ovako
jer se bojiš obaveze. Nervozan si jer između nas postaje ozbiljno.
Da, to je to. Dobro me poznaješ.
Nervozan sam jer postaje ozbiljno. -Šta?
Ti si žena, i iskreno, ti ne možeš shvatiti.
Šta?
Nisam nervozan jer postaje ozbiljno, ustvari nisam ni pomislio da budem ozbiljno s tobom.
Šta?
Prestrašen sam, i Karli, volim te puno.
Bojim se da ću zabrljati i da ću te izgubiti.
Razumem. Drago mi je što si to podelio sa mnom.
Gde mogu to da nabavim?
Šta radiš? Jel se opet zagrevaš? -Stižem!
Požuri!
Gazili su me, bacili u WC, grizli i uhapsili.
Prestani se žaliti. Obećao si da ćeš prigrliti duh vile.
O, prigrliću ga ja,
ali ću to uraditi
na svoj način.
Nisam siguran da je to u pravilima. -O, da.
Samo sam došao po zub.
Samo zub.
Skloniću rukavicu.
Tako.
Sad predajte zub. Lepo i polako.
Pusti.
Pusti!
Rekao sam, pusti!
Vrlo dobro.
Prijatno vam veče.
Ko si ti?
Ja sam Zubić vila.
O, da.
Mik, kako život u Lensingu?
Vrlo dobro, nov sam igrač
i neki vukovi su me uzeli na zub, ako me razumete.
Pod tim mislite na Dereka Tompsona, Zubić vilu?
Ne, ja poštujem starije.
Drži li vas Thompsom pod krilom? -Ne, njegova su ofucana,
a moja su nova i spremna za let. Želim raditi svoje.
Vi ste samopouzdan mlad igrač, srećno vam popodne. -Hvala!
Vukovi ubacuju pak i menjaju.
Mik, upadaš. -Napokon!
Srećno, mali.
Ozbiljno mislim. Izvrstan si. Najbolji igrač hokeja u istoriji.
Kako god.
Hajde!
Doneli ulazi, kupi pak.
Vukovi prelaze preko plave crte.
Stvara se gužva pred golom, obe ekipe su borbene.
Idemo, idemo!
Pak je u uglu. Doneli ide za njim.
Šta se dogodilo Doneliju, Džime? -Šta se dešava tamo?
Pak je kliznuo niz ogradu, Doneli ga prihvata, pokušava pokrenuti napad.
Trči, trči.
Grozan pad. Šta se tu dogodilo, Džime?
Da li ga je neko udario? -Nije.
Šta se događa?
Šta to radi?
Da li se on to smeje?
Doneli, jesi li dobro, mali?
Šta?
Jel ti to mene isprobavaš? -Gubi se s leda.
Ako ćeš da se igraš, možeš u vrtiću.
Beži odavde.
Šta sam propustio?
Zašto laješ?
Neću biti spreman. Izaći ću tamo i uprskati.
Bićeš super. Samo moramo da vežbamo.
Svi će mi se smejati. Možda je bolje da odustanem.
Možda će se smejati
ili...
ćeš ih možda sve oboriti s nogu.
Dobar si, ali nećeš saznati ako odustaneš.
Ne možeš dati go, ako ne pucaš.
Je li? Kad si ti zadnji put pucao?
Slušaj. Kad sam počeo, davao sam golove.
U prvom krugu izabran u Devilse, igrao sa najačima.
Šta se dogodilo? -Slomio sam rame u Čikagu.
Poslali su me u nižu ligu da se oporavim, ali to je trajalo predugo.
Bio sam ljut i frustriran da sam jedne večeri udario beka Nju Hejvena,
izbio mu par zuba, a publika je podivljala
i prozvali su me Zubić vila.
I to je ostalo.
I nisam dao go već godinama.
Ali imam najviše minuta kazne u ligi.
Ali zar ti rame nije zalečeno?
Više nije isto. -Kako znaš?
Nisi ni pokušao.
Ne možeš dati go ako ne pucaš.
Ovako, ja ću pokušati ako i ti pokušaš.
Ok. Dogovoreno!
Evo još jednog zuba.
To mora biti dobar osećaj, kad doneseš zub.
Nije da me zanima, samo se pitam, kakav je osećaj?
Zašto ne probaš sam?
Već smo pričali o tome, ja nisam krilata vila.
Objasni mi opet. Zašto ne možeš imati krila?
Ti ne znaš ništa o evoluciji vila? -Evolucija vila. Ko je to napisao?
Čarls DarWING (wing=krilo)
Prema teoriji evolucije, neke vile mogu imati krila, druge ne.
Ja sam jedan od nesrećnih. -Ne moraš imati krila da bi bio Zubić vila.
Zapamti, ti imaš sve ovo. -U pravu si.
Moraš im pokazati svoju snagu. Brzinu, okretnost, fleksibilnost.
Kako ću to?
Oko čunjeva. Oko čunjeva.
Vraćaj se.
Šta radiš? -Vidi visinu ograde.
Visoka je metar, a ti imaš 2 i po metra. Vraćaj se!
Dinosaurus! Šta, do đavola?
Dobro sam. -Jesi dobro? -Nisam.
Oh, Bože, dete!
Karirani bade mantili su moja najveća noćna mora.
Uspeo sam, uspeo sam! Ne valja.
Izgledaš kao lepi irvas s tim nogama. Plešeš i skakućeš.
Ne po detetu, po sebi. Amnezijski prah.
Zvučiš odlično. Razbićeš ih sutra uveče.
Onda, šta misliš?
Super. Ovo je odlično.
I to mi se sviđa.
Misliš da bih mogao biti velika zvezda?
Kao Klepton ili Hendriks, ili Stivi Rej Von?
Iskreno? -Da.
Vrlo si dobar. Recimo da nastaviš da vežbaš. Mnogo vežbaš.
I recimo da postaneš najbolji 13-godišnji gitarista u komšiluku.
Ovako stvari stoje. Moraš zapamtiti da postoji mnogo komšiluka.
I puno 13-godišnjaka koji sviraju gitaru. Ali ima i jedan 12-godišnjak
koji rastura.
Znaš šta? Da, moguće je.
Sredi ih.
Pred kraj utakmice Vukovi gube protiv Strela sa 4:3.
Doneli odmara, ali još jedna njegova odlična partija.
Najbolji protivnički igrač, Krozbi uzima pak i kreće.
Ti si sledeći. -Jesi li spreman?
Nikad ne znaš mali, mogao bih te iznenaditi.
Vukovi ubacuju pak Strelama i menjaju.
Trener vraća Donelija nazad u igru.
Uzimaju pak i prelaze plavu crtu. -Zamena!
Tompson ulazi u igru.
Tompson prebacuje Kroslinga preko leđa, i šalje pak u neutralnu zonu do Brauninga.
Tompson se vraća u igru, a Doneli kruži obilazi Kroslinga.
Tompson uzima pak, a Doneli ga prati.
2 na 1, sa Tompsonom koji vodi napad.
Doneli traži pak, ali Tompson ga ne da.
Tompson će dodati. Ne, prevario je igrača.
Ima otvoren go.
Šta je hteo?
Strele prelaze na drugu stranu, pucaju i pogađaju!
Izgledalo je kao da će Tompson pucati, ali se ukočio.
Ti nisi hokejaš, ti si cirkuska atrakcija!
Sutra ćeš gledati utakmicu s klupe.
Propalico!
Idemo momci.
Super.
Kako je prošla utakmica?
Loše. -Tata, ispašće mi je još jedan zub.
Super, dušo. -Šta nije u redu?
Sve. Ništa. Zaboravi. -Hoćemo li vežbati?
Možemo li preskočiti danas? Umoran sam.
Ali talent šou je sutra. -Bićeš dobar.
Trebam bar još jednom proći sve. -Ne trebaš.
Trebam. Trebam još samo malo da vežbam.
Nema veze kako prođeš sutra na talent šou,
nikad nećeš biti slavan. Bićeš samo još jedno dete sa gitarom.
Učini sebi uslugu i odustani.
Oprosti, ali ovo je za njegovo dobro. Veruj mi.
Dođi Tes. -Šta nije u redu s tobom?
Imao sam loš dan? -Loš dan?
Da, loš dan. U redu? -Ne, nije u redu.
Više se nećeš obraćati mojoj deci.
Gotovo je s nama.
Znaš li koji je tvoj problem? Ne znaš reći: -Šta ako.
I nikad nećeš moći.
Ko želi čuti dobre vesti? Ja. Dođi.
Zašto si ovde? -Lili mi je ovo dala.
Ovo je samo dozvola, ali bar sam na putu.
Trebao bi biti na putu iz moje kuće. Idem da spavam.
Za ovo si ti zaslužan. Idemo da slavimo.
Znam mesto gde izlaze sve seksi vile.
Jesi li ti normalan? Upravo sam izgubio sve do čega mi je stalo.
Devojku, decu.
I mogu klizaljke obesiti o klin.
Samo zato jer sam progutao tvoje gluposti o Zubić vilama.
I vidi gde me je to dovelo.
Jednom pokušaš nakon svih tih godina, nije ti uspelo i sad ćeš odustati?
Nije ni trebalo biti tako lako. I ti to znaš.
Reći ću ti šta znam. Znam da ti nemaš krila.
A to znači da ne možeš leteti.
A to takođe znači da ne možeš postati Zubić vila.
Šta ako želiš pobeći s desetog sprata?
Reći ću ti. Pljas. Samo tako.
Znaš šta je zaista tužno?
Osoba koju si najviše povredio svojim ubijanjem snova
nije ni Rendi ni Karli, ni ja, nego ti.
Gubi se. -U redu. -Dobro.
Super.
Idem da spavam.
Ostalo je 1:24 minuta do kraja,
a Vukovi gube 1:0.
A Derek Tompson još uvek sedi na klupi.
Nije video led celu utakmicu.
Idemo. -Kako se igra nastavlja,
Andreas Patrinkl zamenjuje Tompsona u igri.
Buli osvajaju gosti.
Kakav udarac!
Doneli krade pak i juri ledom sa igračem manje.
Samo da uspe da se vrati.
Klasika. Nemaju odgovor na Donelija.
Doneli se izmiče i prolazi.
Puca!
Stativa.
Rik, šta se dogodilo? Sudija je svirao.
Patrinkl je primio udarac i mislim da neće ustati.
Tompsone, ulazi.
Hajde!
Idemo momci. -Vukovi imaju manje od minuta
da daju go i izbore produžetak.
Klasford osvaja buli za goste.
Zadržavaju vreme koje polako ističe.
Izgleda da Tompson igra reda radi.
Tompson je razoren!
Kako da to nije isključenje? Upravo su ga razbili!
Čini se da je Zubić vila okusio svoj lek.
Džime, gledaj Tompsona!
Izgleda kao da mu se snaga vratila u noge.
Tompson leti preko leda i to ne zato da bi se sprijateljio.
Ovo će boleti.
Odustao je! Neverovatno!
Krade pak i klizi niz led.
Pogledaj ga. -Ne mogu mu ništa.
Nismo davno videli ove pokrete.
Ko je taj tip?
Još samo jedan bek je pred njim.
Dobija palicom u lice. -Mislio sam da će pasti.
Ne, ostao je na nogama, pucaće!
Puca.
Pogađa!
Derek Tompson nije pucao 9 godina,
a ovo je jedan od najboljih udaraca koje sam ikad video.
Rezultat je 1:1.
Zovite gradonačelnika Pucnjograda da ovo ponovimo!
Stari! Nije loše.
Odličan udarac.
I idemo.
Još je 20 sekundi ostalo i obe ekipe dolaze na sredinu za buli.
O, ne.
Vukovi osvajaju pak koji dolazi Tompsonu,
koji ga ispucava! -Zašto je to uradio?
Nemam pojma, Džime. -Ne mogu ih sad napustiti.
Ovo mi je zadnja šansa da igram.
Da odem kao što sam i došao. -Mogu te pokriti, jer po ovome što sam video, zaslužuješ.
Tompsone, šta radiš?
S kim to priča? -Zar ti na obuci? Je li to po pravilima?
Molim te, učio sam od najboljega. Ali, bolje da pogledaš adresu
pre nego što odlučiš.
To je Karlina kuća. -Hej, 14, idemo.
Tompsone, vraćaj se u igru.
Mogu ja da idem, Lili ne mora znati.
Ali ja ću znati.
O toj kući se ja moram brinuti.
Hajde! -Kako? Ne umeš da letiš.
Dobro vreme za učenje.
Znao sam da imaš to u sebi.
Sredi ih.
Ako želiš leteti, moraš verovati.
Bez panike, ovo je samo veliki amnezijski top.
Ne boli. Nećete osetiti ništa.
Ne zaboravite me.
Zaboravićete.
Srećno s pronalaženjem automobila.
Zdravo, dušo. -Zdravo, Derek.
Sviđa mi se tvoj kostim.
Moram ti nešto reći.
Nisam bio u pravu. Zubić vila postoji.
Ja sam Zubić vila.
Ne mislim u hokeju.
Ja sam prava Zubić vila. -Nisi.
Ti jesi prava Zubić vila. -Ovo je naša tajna. OK?
Rendi.
Šta radiš ovde?
Moram razgovarati s tobom.
Odlazi. -Slušaj me.
Nisam bio u pravu juče.
Nije me briga. -Moraš nastaviti da sviraš gitaru.
Stvarno si dobar.
I ništa što toliko voliš ne može biti gubljenje vremena.
Tako mi je žao.
Čak i kad bih hteo, ne mogu.
Razbio sam gitaru. Sećaš se?
Talent šou je večeras.
Pričekaj.
Možda će ovo pomoći?
To je super!
Kako si to uradio? -Čarobni generator za sve svrhe.
Šta to nosiš?
Saznaćeš. Sad se obuci, još možemo stići na talent šou.
Hajde.
Derek?
Mama! Derek JE Zubić vila.
Iznajmio si kostim Zubić vile da bi se iskupio kod Tes.
Da.
To sam uradio.
Derek mi je dao novu gitaru i vodi me na talent šou.
Koliko je sati? Nećete stići.
Ne brini, stići ćemo.
Ti idi tamo. Vi se obucite i nađemo se tamo.
O, da.
Gde ti je auto? -Nema auta.
Drži se.
Kako se ovo dešava? -U redu je.
Ali, kako je ovo moguće?
Sve je počelo kad sam dobio sudski poziv ispod jastuka.
Šta je to sudski poziv?
To je pozivnica na sud, ali ja sam išao u zemlju vila.
Zemlju vila? -Da, tamo sam dobio ova krila.
Tamo sam upoznao Trejsija.
Izgleda kao čačkalica s očima tune.
Usput, mogu se smanjiti na 15 cm.
Dosta dobro.
Šta?
Oprosti, ali već sam prekršio dovoljno pravila.
Rendi, tu si, svuda smo te tražili. Sad ti nastupaš.
Ulazi i naštimuj se.
Još jedan zub. -Hvala!
Nema na čemu. Žurim na koncert.
Dosta ste pravila prekršili večeras, gdine Tompson.
Ali, sredio sam Karli i oprašio Rendija
a Tes ima samo 6 godina i brzo će zaboraviti.
A i ako ne zaboravi, sad će...
...uvek će... -Šta?
Uvek će verovati.
Kao i ja.
Shvatam, snovi su dobri. Za sve.
Gdine Tompson ...
Razrešavam vas službe Zubić vile.
Dobri ste. -Ona je profesionalac.
Čestitam!
Sklonite to.
Radije bih izbegla fizički kontakt.
Sviđam vam se. Znam da vam se sviđam.
Bili ste uzdržani kao nadzor, što razumem,
ali negde unutra vam se sviđam.
Nemojmo biti nestašni.
Stvarno moram ići. -Možete li pričekati još trenutak?
Trejsi, moram popričati s tobom.
O čemu? -Svako ko može rehabilitovati gdina Tompsona
više nego zaslužuje...
njih.
Jesu li ovo... -To su tvoja krila, Trejsi.
Nosi ih ponosno svaki put kad pokupiš zub.
Ti si Zubić vila. -Dobio sam krila.
Dobio si krila.
Evo, treba ti ovo.
Ne znam zašto govorim ovako.
Hvala!
Ovo je sve super i ponosim se tobom.
Ti si najviša Zubić vila, ali stvarno moram ići. Neko me mora spustiti.
Trejsi, hoćeš li ti ili ću ja?
Poklon?
Bojim se da ne.
Ničega se nećeš sećati.
Zašto?
Jer tako mi to radimo.
Nikad te neću zaboraviti.
Ne mogu verovati da si se pojavio na utakmici.
Tako mi to radimo.
Hvala ti Trejsi. Za sve.
Ti velika četvorooka žirafo. Natrag u zoološki vrt.
A ti vrati tu glavu na Uskršnje ostrvo.
Braća Hamer su još u gradu.
Daj da ih upoznam.
Ti si moj čovek. -A ti si moja vila.
Kako da ostanemo u kontaktu. -E-mail?
Baš sam to mislio. Mogli bi pisati mejlove.
Pišeš li blog? Ja da. -Voleo bih da ga čitam.
Ideš li na Facebook? Mogli bi se povezati? -Volim se povezati.
Oh, tu si. Nisam te mogla naći. -Da, morao sam...
Tako sam uzbuđena. -I ja isto.
Hvala ti! -Nema na čemu.
Zdravo dušo. -Zdravo Derek.
Veliki aplauz za poslednjeg večerašnjeg izvođača.
Rendija Harisa.
Rendi!
Hajde, Rendi!
Bravo Rendi!
To je moj sin!
Baš sam se pitao. Šta kad bi se venčali?
Jesi li čula šta sam rekao?
Rekao sam: Šta ako.
Da.
Venčaćemo se.
NIJE KRAJ (ima još na 1:35:02)
Prijevod by Marin
Sinhronizacija, dorada i obrada na srpski: IGI
Dobro veče i dobrodošli u Stejpls centar,
dom vaših LA Kingsa.
Veliki tatice. Samo hoću da se rukujem. Ništa drugo.
Drago mi je da te vidim nazad u NHL-u gde i pripadaš.
Vidi se sada.
Znamo li se? -Ne, samo sam uzbuđen što te vidim.
Jer verujem u tebe, čoveče. Verujem u tebe, veliki tatice.
Verujem u tebe, Derek Tompsone.
I na levom krilu, broj 40
Derek Tompson!
Tvoje dve omiljene stvari. -Hvala ti, Džeri.
Ne dešava se svaki dan da izlazim sa šeficom.
Bilo je krajnje vreme da te izvučem iz tog podruma.
Jesi li ga video? -Da. -Nedostaje mi.
Sruši ga na zadnjicu!
Ne ličiš na sebe.
Ne znam šta ti se ovde sviđa. Ni lopticu ne možeš da vidiš.
Zove se pak. -Ali, ne možeš da ga vidiš.
Nešto tako malo, što se kreće tako brzo. Trebao bih mu biti bliže.
Znaš šta mislim?
Džeri. -Uradiću to. -Ne, nećeš. -Uradiću to. -Ne.
Moram. -Ne. -Moram to da uradim.
Dobro, neću uraditi.
Šalim se, moram to da uradim.
Ovo će biti super.
Obožavam svoj posao!
Strava!